Pages
▼
miercuri, 23 noiembrie 2016
Arrival
Ca sa intelegeti cat de apropiat e Arrival de Interstellar aflati ca dupa ce a vazut filmul lui Nolan in 2014, Villeneuve a decis sa modifice scenariul pe care lucra astfel incat cele doua povesti sa se diferentieze mai bine.
Arrival ramane insa in esentele sale tari - stiintifice si valorice - fratele de cruce al lui Interstellar. Si vine peste el din punctul meu de vedere din motive de simplitate. In primul rand e mai mai bine asezat, apoi e mai intim. Asta inseamna ca n-ai atatea intrebari ramase fara raspuns dupa vizionare si ca impactul emotional e mai adanc. Altfel e un film la fel de destept si de important ca fratele nolanian. Puzzle-ul lingvistic la intalnirea cu extraterestrii isi intrece aici cu mult mizele asteptate, atat la nivel personal, cat si la nivel de specie. Iar realizarea - de la interpretarea lui Amy Adams, pe umerii careia atarna tot greul, si pana la ultima nota de pe coloana sonora semnata de islandezul Johann Johannsson - se aseaza desavarsit. Singurul minus e ca tot ce inseamna autoritati, personaje secundare, etc. e construit subtirel si sablon. Arrival e un must see pe 2016.
vineri, 4 noiembrie 2016
The Night Of
O privire 360 asupra sistemului de justie american undeva post 9/11: politisti, detectivi, avocati, procurori, procese, inchisori.
Teme cu greutate, facut fara sa devina apasator. Scris bine, filmat fain, beneficiul unor minute extra investite pentru a simti emotia personajelor. Iar Turturro, care l-a inlocuit pe De Niro care l-a inlocuit pe Gandolfini, este bestial. O metafora perfecta pentru un sistem bolnavicios, dar care din cand in cand, printr-un reflex aproape uitat, isi aduce aminte de valorile in slujba carora ar trebui sa lucreze.
Vreo hiba? Da, gestul Chandrei de carausa. Cumva gratuit in ecuatia puscariei si imposibil de acceptat pentru personaj si felul cum a fost el construit in mini-serie.